Din episoadele anterioare...
La 50 de ani după accident, m-am trezit aici.
Nu aveam amintiri sau abilități.
Știu că sora mea a fost ucisă de un extraterestru.
Cred că există un al patrulea în Roswell. E Noah.
- Ai iubit-o pe Rosa Ortecho? - Bineînțeles.
Are serul în sânge. Îl va ucide.
Mi-a ieșit o fumigenă din haină.
Pudra asta galbenă ne face neputincioși.
De ce te cunosc?
- Ea e... - E mama ta.
Trebuie să ieșim în zece minute. Ia hard diskuri și tot ce poți!
Toți puteți elibera energie electrostatică?
Poți vindeca, dar poți face și rău?
Crimele ne fac puternici.
Ai fi mai puternic dacă nu ți-ar fi atât de frică.
Distrugerea înseamnă putere. Te-ai simțit ca un zeu.
Liz, dă-mi antidotul!
- S-a terminat cu Noah. - Întâi vreau să aflu ceva de la el.
Trebuie să-i dăm antidotul.
- Nu vom face asta! - Așa o să te porți, Max?
Când m-am dedicat științei, nu am mai crezut în magie.
În basme cu finaluri fericite.
În zeități și în fantome.
Dar apoi am cunoscut un demon,
o creatură care îi putea poseda pe nevinovați.
Așa că nu pot să nu mă întreb un lucru...
Dacă diavolul există, ce alt rău mai bântuie printre noi?
Ascultă-mă, Michael...
Nu merită să-l ții în viață pe Noah, indiferent ce ar ști.
Eu am avut o familie, Max.
Am avut o mamă. Am văzut-o.
Toată viața mea, ea a fost la câțiva kilometri, în închisoarea Caulfield.
- A fost torturată. Și noi n-am știut. - Ce? Cum...
Există supraviețuitori din 1947.
Au existat supraviețuitori.
Cu toții au fost chinuiți la ordinul tatălui lui Alex Manes.
Dacă Noah știe ceva despre acest lucru,
merită să ne asumăm riscul.
Știi bine ce i-a făcut lui Isobel!
Nu știu ce ai văzut azi, dar îmi pare foarte rău.
Noah nu îți va da răspunsurile pe care le cauți.
Nu. Așa e.
Dar mama mea ar fi putut.
Însă acum îl avem doar pe el. Și e foarte slăbit.
Nu ni se va putea împotrivi. Trebuie să ne unim forțele.
Ținem armele îndreptate asupra lui,
îi dăm antidotul, apoi, scoatem informații de la el.
E prea riscant. Peste câteva minute, va fi doar o amintire urâtă.
Doar n-o să tragi în mine...
Doar de la el putem afla ceva despre familia noastră.
Eu știu cine e familia mea. Tu ești familia mea!
Îmi pare rău, dar trebuie să-l las să moară.
Nu mă interesează ce vrei tu să faci!
Unde e antidotul? Știu că ai furat din laboratorul lui Liz.
- Într-o peșteră, unde e capsula mea. - Haide!
Hai, ridică-te!
Haide!
ROSWELL, NEW MEXICO
Seria I Episodul 13
Ai avut o noapte grea?
- Vrei tequila? - Pe tine te vreau.
Am avut o zi lungă și încerc să uit,
pentru o vreme, cum e să fii adult.
Mereu mi-a plăcut ăsta. Când ți l-a dat mama ta?
Când am terminat liceul. L-a scos de la gât și mi l-a pus mie.
Știi ce floare e asta?
E o floare rară, care crește doar într-un loc din deșertul libian.
Ce ciudat!
- De unde știi? - Am găsit o pudră galbenă.
Am descoperit apoi că e un polen.
E mult de povestit și e plictisitor. Chestii de știință.
E o moștenire de familie. Mama a zis că mă ferește de rău.
Îmi aducea aminte de cât de multe femei cool sunt în neamul meu.
- Și acum, nu? - Guerin mi l-a reparat.
Și acum îmi amintește de vocea lui stupidă și de mâinile lui stupide...
Doamne! Nu cred!
Nu, taci! Oricum nu contează, că Alex îl iubește.
Da. Guerin e tipul de la muzeu.
Ce veste!
Sunt copleșită.
Ai vorbit cu Alex? I-ai spus ce simți?
Nu. Mă simt foarte vinovată.
Nu poți alege de cine să te îndrăgostești.
Iubirea ne sperie. Dacă am putea alege, nu am mai iubi.
Și ce haz ar mai avea?
Nu putem fi vinovați de ceea ce nu putem controla.
Am zis că verificăm dimineață fișierele de la Caulfield.
Da, dar eu nu am putut să dorm și am zis să încep.
Pe drive sunt doar înregistrări video cu extratereștri.
Uite subiectul N-38, care poate da cancer de stadiul IV.
Monstrul care l-a ucis pe tatăl tău?
Uite-l pe tatăl meu... A fost împins.
Și el e monstrul care l-a ucis.
Bine ați revenit în oraș, dle plutonier-major!
- Regret că v-am dezamăgit. - Nu am pierdut munca de cercetare.
Oricum, nu țineam acolo prototipul de bombă.
Iar specimenele despre care vorbești nu aveau viață lungă.
Mă îngrijorează musafirii nepoftiți de la Caulfield.
Nepoftiți? Era Alex, tată. Ce trebuia să fac?
O să ne ocupăm și de fratele tău.
Acum avem ceva mai important de rezolvat.
Valenti.
Ați sunat la Max Evans. Lăsați un mesaj.
Dacă e urgent, sunați la 911.
Max! Voiam să văd dacă s-a terminat.
Amprenta s-a estompat, nu-l mai simt.
Am vrut să știi.
Vin la tine. Aduc niște mâncare și milkshake-uri.
E închis!
Nu-mi dai o cola cu cireșe?
Semeni cu ea, dar nu ești deloc ca Rosa.
Ea era plină de viață și focoasă. Am simțit-o prin amprentă.
Tu ești istovită și vinovată.
Hai, că nu ești așa de naivă!
Credeam că tu ești sora deșteaptă.
Am încercat să sun.
Michael o să fie bine, l-am vindecat. Hai să plecăm până nu se trezește!
Îți explic în mașină.
- Ce? - Hai!
- Max... - Liz! Slavă Cerului!
- Ești bine? - Da. Noah a scăpat...
Ba nu, n-a scăpat. E la mine la restaurant, în frigider.
I-am dat polen, dar nu aveam mult.
Nu știu cât va dura.
N-o să se termine bine! Ai pus un leu într-o cușcă de paie.
Eu și Isobel venim spre tine. Ieși!
Nu plec de-aici. Dacă fuge, o să omoare pe cineva.
Liz, pleacă!
Vino încoace!
Ce-o să faci când o să coboare taică-tu, mâine, să mănânce?
O să-l prăjesc ca pe bacon.
Rosa și-a iubita familia. I-ar fi scârbă de tine acum.
Nu meriți s-o fi cunoscut!
Tu n-o cunoști deloc.
Nu ție îți spunea secretele ei, ci mie.
Așa e, Liz. Știi că din cauza ei a plecat mama ta.
Rosa i-a spus să nu se mai întoarcă, fiindcă vă va spune vouă adevărul.
- Ce adevăr? - Despre tatăl ei.
Rosa nu e fiica lui Arturo Ortecho.
Mama ta a știut asta dintotdeauna...
- Gura! - Rosa nu e o Valenti.
Ca să vezi!
S-a dus repede efectul.
Rosa nu e a ta, Liz. E a mea!
Întotdeauna va fi a mea.
- Liz... - A fugit.
Vin spre tine.
Nu, n-am nimic. El trebuie să ucidă ca să fie puternic.
O să omoare pe cineva dacă nu-l oprești.
Cred că știu eu unde este.
Intuiția nevestei iubitoare.
- Sigur ești bine, Liz? - Da, sunt bine.
- Max... - Da.
Ai grijă de tine!
Ușurel!
Acolo de unde vii tu, lumea nu se uită pe unde merge?
De unde crezi tu că vin? Sunt curios.
Din Mexic?
Scuze că a durat atât.
Mă urmărea unul, a trebuit să fug de el.
Am avut o seară oribilă.
- Noah... - Ac și ață.
În dulapul de sus. În trusa mamei.
Kyle, să nu-l trezești pe tata!
De unde știai că e aici?
Maximo... Ce-a durat atât?
Isobel... Stai!
- Isobel nu poate răspunde la telefon. - Isobel nu poate răspunde la telefon.
- Tare, nu? - Tu ai pus-o să mă aducă aici.
Era traumatizată, așa că am intrat în mintea ei.
Ești rapid, cowboy, dar eu sunt mai rapid decât tine. Dacă ai exersa,
ai fi mai bun la asta.
Ce-mi faci?
Îți sucesc intestinele.
Te doare, nu?
E distractiv și duelul ăsta, frate, nu zic,
dar orice țărănoi are un pistol. Eu prefer să fiu creativ.
- Trebuie să mergem la spital. - O să-mi pună prea multe întrebări.
Sunt bine. Nu e timp pentru asta.
Pentru anestezie și instrumente sterile?
A zis că eu n-o cunosc pe Rosa.
A zis că era fiica tatălui tău.
Că a dus cu ea în mormânt secretul ăsta. Nu mi l-a spus.
Poate că nu a găsit momentul potrivit.
Tu știai?
Și tu ai pierdut o soră.
Ce s-a întâmplat?
Nu-i nimic, nu e sângele meu. Ce cauți aici?
- Voiam să te văd. - Alex, e un moment prost.
Uite ce e...
Nu trebuia să te părăsesc atunci când m-am înrolat.
Aș putea să-ți spun acum că nu am vrut să plec, dar am vrut.
După ceea ce ți-a făcut tatăl meu,
am vrut să fiu cel care câștigă luptele. Și am reușit.
Dar acum, când mă uit în oglindă,
uneori, nu mă văd pe mine însumi.
Îl văd pe tatăl meu.
Încă port bătăliile lui, și nu pe ale mele.
Trebuie să plec.
Vino mâine aici și vorbim,
Isobel...
N-o să se trezească o vreme. E copleșitor pentru corp să fie posedat.
Dar, uneori, ei îi place să fiu mai dur.
Te omor!
De ce ne-ai cruțat?
- Ce primești în schimbul nostru? - Plecarea.
Vor veni după noi, Maximo.
Speram să putem pleca precum o familie, dar...
- Se mai schimbă planurile. - La ce te referi?
Cine sunt ei?
Ți-am zis că, atunci când am plecat, în lumea noastră era război.
Ei au ieșit victorioși!
Nu contează cine a câștigat. Nu ne vor lăsa aici.
Mă rog, pe tine nu te-ar fi lăsat aici.
De ce pe mine? Ce treabă au cu mine?
Tu ești mântuitorul.
Iar acum, că ai crescut, te vor căuta.
Poate că nu anul ăsta sau la anul. Dar nu contează.
M-am distrat cu voi trei.
O să vă pun înapoi în capsule, ca atunci când vin
să vă dau la schimb și să mă întorc acasă.
Nu ai înțeles. Eu nu sunt niciun mântuitor.
Nu știi de ce ești în stare.
Te porți ca un om. Îți folosești puțin din potențial
și crezi că ai o singură putere.
Descătușează-ți mintea, și vei deveni zeu.
Ba nu!
Ai citit atâtea cărți, și tot nu te-ai prins?!
Nu știi despre cine sunt toate poveștile alea?
Creaturi bizare, cu trăsături familiare, care coboară din ceruri.
Care despart apele și trăsnesc oamenii.
O să faci un atac de cord.
Când vor veni după tine, nu vei mai fi în viață.
Dar nu-i nimic.
- Ești bine? - Nu am destulă putere...
Nu-l lăsa să plece, Michael!
Noi suntem Ofiucus, Max.
Omul și șarpele, șarpele și omul.
Ei nu se omoară între ei. Sunt unul și același!
- S-a terminat, nu? - Da.
Voiam să-ți mai spun un lucru...
Nu ești alesul meu, Noah. De aceea nu ți-am spus secretul meu.
Nu te iubesc.
Nu te-am iubit niciodată.
Ai grijă de ea, Isobel.
Pușcă? Semiautomată? Pistol?
- Vreau o armă, atât. - 249,99 $.
Nu-mi verifici antecedentele?
Unde te crezi, băiete? În California?
Te-ai lovit la cap sau ceva? Pari tulburat.
Eu nu sunt genul care cumpără arme.
Acum câteva luni, eram chirurg și mă duceam la întâlnirea de zece ani.
Acum am aflat că mi-a murit sora și că tatăl meu a fost ucis de un prieten.
Și am impresia că mă urmărește individul ăsta,
deși e în Africa. Așa că îmi cam... pierd mințile.
Am fost multă vreme un nesimțit.
Dar, când a murit tata, am ales să trăiesc după un cod.
Dar se pare că nu contează dacă ești un om bun.
Ți se spune să nu faci rău.
Apoi, lumea ia foc, și tu stai cu mâinile în sân, că nu vrei să faci rău.
Așa că lasă-mă cu codul!
Dă-l dracu' de cod!
E cam târziu și e clar că nu te simți prea bine.
Deci nu-mi vinzi un pistol?
Prietene, ai tot dreptul, ca cetățean american, să te protejezi.
Pot să-ți fac o reducere de 25 $, oferta "Familie și prieteni".
Îți înțeleg suferința.
Am intrat în mintea lui chiar înainte să moară.
Poftim? De ce?
Trebuia să-i spun ceva.
În toți acești ani, ți-ai dorit să fii sinceră cu el.
Măcar ai făcut asta acum. E un lucru bun, Iz.
I-am spus că nu l-am iubit niciodată.
Ultimul lucru pe care i l-am spus a fost o minciună.
Dar mi-a zis ceva. "Ai grijă de ea!"
Nu am înțeles.
- Multe mistere au murit odată cu el. - Dar și mult rău! Am învins!
Motivul pentru care ne aflăm aici nu se află în trecut.
Trebuie să ne concentrăm pe viitor! Nu mai privi în urmă, Michael.
- Ce faci? - Nu mai trăi în trecut!
Nu, te rog!
Nu ai nevoie de durere ca să-ți amintești cine ești.
- O să vorbească lumea... - Măcar suntem în Roswell.
Max!
Liz!
Gata, s-a terminat. Nu se mai întoarce.
Ești bine?
Niciodată nu m-am simțit atât de bine.
Ce...
- Nu-i nimic. - Liz...
Sunt bine, nu mă doare. Nu te opri, te rog!
Ce faci?
- Fă-o! - Nu e bine...
Te rog!
Vreau să simți și tu ce simt eu pentru tine.
- Ecouri... - Totul.
Sigur avea o ascunzătoare.
Ți-a zis că a ascuns antidotul într-o peșteră. Îl găsim noi.
E singurul om pe care l-am iubit. Ce spune asta despre mine?
Nimic.
Ne definește ceea ce putem controla. Iubirea nu o putem controla.
Iubirea e cel mai rău lucru care mi s-a întâmplat,
și eu am avut un accident spațial.
Tu niciodată nu vrei să vorbești despre Alex Manes,
dar îți dai seama că problemele mele în relație
sunt acum mai importante decât homosexualitatea ta.
El știe totul.
Familia lui a torturat și a ucis extratereștri.
Face parte din aceste amintiri dureroase din viața mea...
Și îl iubesc.
Probabil că-l voi iubi mereu. Dar în ultima vreme a fost dureros.
Când mă întorc la el, simt că mă prăbușesc iar.
Poate că avea dreptate Max.
Poate că e timpul să nu mai privim în urmă, ci înainte.
Capsula lui Noah.
Rosa!
Am înțeles. Acum, că ne-am iubit, nu mai e niciun mister.
Pleci și mă lași aici,
corupt și singur-singurel...
Te-ai prins. Nu voiam decât să mă culc cu tine.
Uniforma a fost de vină.
Rămâi!
- Al tău sună. - E Isobel?
"Trebuie să vorbim."
A trecut printr-un calvar, Max.
Du-te la sora ta! O să mă duc și eu la a mea.
- Vin cu tine, dacă vrei. - Nu, mai bine merg singură.
Mereu mi-am imaginat că mă voi simți mai bine dacă voi afla adevărul.
Dar acum, când nu mai e niciun mister și răufăcătorul a dispărut
și chiar s-a terminat...
Ea mi se pare și mai absentă.
Trebuie să mă obișnuiesc cu etapa asta nouă.
Trebuie să fac asta singură.
Știam eu că o să...
Salută-l pe Jim din partea mea, fiule!
Vestă antiglonț. Bravo!
Am vrut să cumpăr un pistol, dar n-am putut.
Eu nu sunt ca tine. Nu sunt un criminal.
Deci ai aflat de tatăl tău.
Un extraterestru i-a ucis fiica, dar el tot voia să închidă Caulfield?
Acela nu era în camera ta de tortură. Ai acoperit crimele...
Tatăl tău conducea operațiunea asta. Eu voiam să-i dăm în vileag.
Barbiturice.
O să intri în comă indusă, dle plutonier-major.
Nicio grijă.
Te duc eu la spital până să-ți cedeze organele vitale.
Sper că doctorul tău are onoare. Că respectă un cod.
Depinde de ce înseamnă onoarea pentru el...
Soldatul nostru e teroristul altora.
Nu-i așa, dle plutonier-major?
A ținut-o aici în tot acest timp? Cum?
O fi dezgropat-o sau o fi furat pe cineva de la morgă.
Ce mai contează?
- Trebuie s-o sun pe Liz. - Și ce să-i spui?
Că Rosa a stat în capsulă goală, ca un trofeu?
- Să zicem altfel, totuși. - Nu-i pot ascunde asta!
O să aibă coșmaruri toată viața!
Dacă...
- Când crezi că a pus-o în capsulă? - Max, ai încercat odată s-o salvezi.
Dar dacă noi ne folosim puțin din potențial?
- Dacă putem mai mult? - Dacă avem mai multe puteri?
Sau mai mari. Noah era mai puternic decât noi.
Oprește-te!
Nu poți învia o fată moartă de zece ani. Nu putem repara trecutul!
Putem să ne organizăm și s-o înmormântăm cum trebuie
după ce revin un pic lucrurile la normal și trăim și noi normal.
Și, poate, chiar fericiți.
DeLuca...
Lasă-mă să ghicesc! E închis?
Nu...
E deschis.
Bun.
- Trebuie să... - Vorbim, da.
Da.
O să vorbim.
Dar, mai întâi, pot să...
Sigur.
Dacă mă auzi,
probabil că știi că nu cred că mă auzi.
Sunt o idioată care vorbește cu o piatră.
Dar tu ai crezut în ceva.
Ai crezut într-un dumnezeu care punea o armură în jurul inimii tale.
Așa că... Iată-mă!
Îl iubesc pe Max Evans.
Nu ți-am spus asta niciodată.
Poate, fiindcă, având 17 ani, credeam că s-ar putea să mă auzi.
Nu am uitat ce ți-a făcut
și m-am simțit foarte vinovată
pentru că-l iubeam.
Dar îl iubesc.
Îl iubesc.
Și el, pe mine.
Mi-aș fi dorit să ai și tu ocazia să fii iubită de cineva, Rosa.
Sincer, fără așteptări sau pretenții.
Și îmi doresc...
Îmi doresc să te pot suna
și să-ți povestesc totul.
Max!
Liz!
Cum... Nu înțeleg...
Nu-ți fie frică! Sunt aici.
Sunt aici. O să fie bine.
Rosa... Unde e Max?
Max! Max!
Trezește-te!
Ați urmărit serialul ROSWELL, NEW MEXICO
Sfârșitul seriei I
Subtitrare: Retail